Микеланджело Буонароти
Без теб ли съм, гадина по-презряна…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Без теб ли съм, гадина по-презряна…[0]

Без теб ли съм, гадина по-презряна

от мен върху пръстта не съществува.

Душата твоя помисъл жадува

и моли прошка — слаба, изтерзана.

О, Господи, веригата кована

с дара висок, за който все ратува

духът, подай, че вярата лекува

с благодатта ти всеки грях и рана.

Голям ще бъде, колкото и чуден,

дарът на даровете, че сполука

без него в мир светът не ще намери.

Кръвта си щедра дал, от нас прокуден,

какво ще стане с милостта ти тука,

ако не найдем ключ за твоите двери?

[0] С този сонет — драматичен, пълен с искрено страдание и дълбока вяра, започва поредица от стихотворения, с които поетът се подготвя за смъртта и които биват прекъснати от смъртта. По сила и дълбочина те се нареждат до най-хубавото в поезията на Микеланджело, съперничейки на сонетите за нощта и огъня. Нашето факсимиле показва един лист с ръкопис на сонета и откъси от други творби. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.